SMRZNUTI
Ne vidim je. -Menjaju smenu. Daj joj par minuta.
Jeste li sigurni za ovo?
Da, stalno uspeva. Osim toga, ova gospođa
voli Lyncha!
Voli ga! -Sladak sam.
Je li to ona?
Sranje!
Parker, ti bi mogla...
otići tamo i izgledati prelepo i nasmešiti se.
Što? Ja? -Da.
Ne!
Ne, to je vaša ideja.
Sve što moraš je otići tamo i kažeš:
"Hej, ja i moji prijatelji..." -Prijateljice. Reci prijateljice.
"Ja i moje prijateljice smo fakat zaboravile kreditnu karticu
i ne možemo kupiti karte za žičaru tamo, jel' nam možete, ono, pomoći?"
To je tako jadno. -Daj mi moj novac. -Tvoj novac? -Neće uspeti.
Uzmi ovo. Počni od 50. Toliko ona žena obično uzima.
Kreni prema gore, ako moraš.
Dan... -Pogledaj me!
Bićeš dobro. Bićeš odlična. -Parker.
Možeš ti to.
Šta je najgore što se može desiti?
Tip kaže ne, a neće reći ne. Niko nikada nije rekao ne.
Dan, ti to uradi, osećam se glupo. -Opusti se, dobro? Obećavam.
Bićeš odlična! -Zašto ja? -Jer si cura.
Predivna! Hej... Predivna si cura!
I imaš očaravajući osmeh.
Tako je. Sredi ga.
Zaigraj! -OK!
Pažnja skijaši, staza "Crni pas" je sada otvorena.
Žao nam je zbog problema.
Hej!
Mogu li dobiti cigaretu?
Ja sam Parker.
Jason. -Cool, brat mi se zove Jason! -Zakon!
Dakle, ne želim ti tratiti vreme jer se činiš kao vrlo zaposlen tip...
Ovo će zvučati jako glupo.
Samo, moje prijateljice i ja smo došle skroz iz Salema.
Ja, glupača, sam rekla da ću platiti naše karte maminom karticom.
Onda sam ostavila njenu karticu na benzinskoj. -Baš!
Ne, mislim...
Imam ja novaca, samo ne za sve tri. -Koliko?
50?
Mogao bih izgubiti posao.
Ne, neće pristati. -Hoće, začepi, molim te.
Ili će raditi taj posao za...
Kako se kaže? Mini... -Minimalac! -Minimalac ili za minimalac plus još malo.
Znam što bih ja uradio.
Morala je doći skijati danas, ha?
Rekao si da ti neće smetati. -Ne smeta mi uopće!
Samo nismo te vidjeli u Fezzywigsu na krigli za dolar od prošlog semestra
i ne pojavljuješ se na fudbalu ponedeljkom uveče...
Gledao sam fudbal kod tebe prošle sedmice. -Da, 10 minuta.
Fudbalske utakmice traju duže od 10 minuta. Puno 10 minuta.
Sada imam curu, ne znam šta hoćeš da uradim u vezi toga. Žao mi je.
U redu je. Samo sam mislio da je Mt. Holliston naša zabava.
A ona ni ne zna voziti snowboard pa je malo čudno. -Postaje bolja.
Sad se osećam kao kreten.
Ako ti to smeta trebao si reći nešto... -Ne, ne, nije problem.
Zaboravi da sam išta rekao. Oprosti.
Pažnja skijaši, Mt. Holliston će biti otvoren od sledećeg petka do nedelje.
Kupite karte sada i izbjegnite čekanje u redu.
Mislim da si bila odlična. Ponosim se tobom, Parker.
Bila sam super, zar ne? -Bila si dobra.
Gde mi je kusur?
Nema ga. -Dala si mu stotku?
Da, nije hteo to napraviti za 50.
Dobro, što se dogodilo s brojevima između 50 i 100?
51... ili 75?
Dan, dao si mi dvie pedesetice. Šta sam trebala, tražiti sitno?
Ja bih tražio.
Još uviek je puno jeftinije od plaćanja karti, zar ne?
Definitivno bih tražio sitno.
Prijateljice? -Š'a ima?
Pogledaj ove likove. Plaćaju punu cienu karti za žičaru.
Mi ne.
Zahvaljujući tebi, dušo.
Sada sam "duša".
Nikad mi ne tepaš. -Nisam ja takav.
On me zove Parker.
Tako se zoveš! -Znam.
No, trebaš me zvati nekako zaljubljeno kao medena ili draga.
Bio sam s curom prošli semestar koja me zvala po prezimenu u krevetu.
Čudno. Bila je sva: "O, Lynch, kosa ti je tako mekana. Jače, Lynch!"
Kao da govorim Danu. -Mogao bih te zvati O'Neil.
Takođe mi ne diraš lice dovoljno.
Treći točak! -Pazi, Lynch!
Ne hodam ja s tobom. Ne moraš meni zagorčavati život.
Ne, ne, niko nije rekao da mi zagorčavaš život!
Dušo.
Dan mi kaže da postaješ bolja na dasci. -Ne znam baš.
Zadnji put sam bila dobra, zar ne?
Da, postaješ bolja. Padaš na guzicu prvih par puta u snowboardingu.
Nakon toga je lagano. Kao vožnja biciklom.
Reci mi, kad ćeš se riešiti tih vražjih skija? -Daj! -Šta je?
Snowboarding je previše emo za mene.
To je masovni hir. Za 10 godina neće ih biti.
To su rekli i za rap. -Istina.
Osećate taj svježi planinski zrak?
Miriše kao...
rak.
Muka mi je pljugera koji mi seru za pušenje cigareta!
Pljuga ti barem nešto uradi.
Cigarete su jednostavno odvratne. Posebno na hladnoći. Uvuku se u tebe.
Smrdiš kao... pepeljara, iskorišteni zubni konac nekog starca.
Iskorišteni konac? Odakle ti to?
Jesi li ikad pomirisao svoj zubni konac? -Ne, nikada.
Nikada nisam pomirisao. -Odvratno smrdi.
Zašto smo prijatelji? -Ne znam.
Daj mi dim.
Znate li kad ćemo se vratiti jer imam dve sedmice skripti za čitanje?
Daj, prekršila je prvo pravilo. Parker. -Šta je? -Prekršila si prvo pravilo.
Koje? -Ne možeš pričati o sranjima iz života ovde.
Čitava poenta što smo ovde je zaboraviti sva ta sranja, opustiti se i uživati.
To ćemo rešavati kod kuće. -OK.
Ali imam...
Dobro, koji seronja nije mogao na žičaru?! -Koji djavo, jel'? -Stari!
Odlično. Još viči.
Parker, u redu je.
Neko se boji visina? -Ne. -Ne?
Onda ti ne smeta kad napravim ovo? -Prekini!
Oprosti.
Dušo, luda stvar.
Samo jedna ova je otpala, ta žičara, tako da...
Dobro. Bodovi što si me nazvao dušo,
ali sad si izmislio tu statistiku. -Da, i statistika ne važi za pušače.
Daj, stari, platili smo puno para za vožnju! Idemo!
Ja sam platio puno para.
Zapravo, vratiću ti pa je isto.
Dobro. -Dobro.
Šta, hoćeš sada? O tome ti ja pričam!
Jeste li spremni?
Zašto ja moram nositi kacigu? -Sigurnost na prvom mestu.
Ali vi ne nosite kacige.
Samo deca nose kacige. -Zato što još uviek uče.
Kao i ti.
Nećemo se prepirati oko toga. Samo je stavi. -Dan, ne želim...
Čak i profesionalci nose kacige. Nitko ih ne ismejava.
Radite ovo samo da me ismejavate.
Ne. -Ma nemoj?
Ne, mislim da su ženske s kacigama...
seksi. Zar ne? -Da.
Trebaš pomoć? -Misliš?
Izgleda kao da su ti labavi vezovi. Podignuću te. Hajde.
Eto. Stegnuću ih.
Hvala. -Nema problema.
Pogledaj Lyncha. -Da, pogledaj ga. Magnet za ženske.
Je li dobro? -Da. Puno bolje. -Šta to radiš, stari?!
Koji ti je? Pokušavam joj pomoći! -Ryane!
Cielu te pipao. -Nije. Mogu se sama brinuti za sebe!
Samo idi! Doći ću brzo.
Žao mi je zbog toga.
Katkad je pravi kreten. -Stvarno sam htio samo pomoći.
Ne znam mogu se takmiciti s takvom prilikom kao on.
Jesi li dobro? -Da, odlično.
Hvala na pomoći. Jako mi je žao zbog toga.
Ja sam Shannon. -Joe.
Shannon, hajde!
Drago mi je što sam te upoznala. -Takođe.
Moram ići. -Sretno s' tim. -Da.
Trenutak je falio da prebijem tog lika.
Da, znam da je, Lynch.
Ne brini zbog toga, kreten je.
Baš je prava budala. -Pričajmo kako ste opasni na dnu.
Ja sam opasan. -Znam da jesi, dušo.
Dođi.
Šta je?
Rekla ti je to? -Da, otićemo u Okemo, Kilington, na sever.
Maknuti se od svega na neko vreme. -Dobro. Božić, ja i ti. Dogovoreno.
Nije kao na zapadu gde je kao u reklamama.
Moraš se voziti tri žičare do vrha, savršeni snijeg.
Budimo iskreni, neće biti tako. -Kad smo kod dobrog skijanja,
vožnja na dečijim stazama je zabavna.
Ali voleo bih se zapravo spustiti pre nego odemo večeras.
Ako želiš ići sam ne moraš biti s nama stalno. -Ne, u redu je.
Voleo bih jednom preći na viši nivo.
Bilo je super gledati Parker kako pada na dupe čitav dan, ali bilo bi cool...
odraditi pravog skijanja.
Mislim da mi je bilo dosta skijanja za danas.
Ostaću ovde ako želite...
Raditi više. -Nisam tako mislio. Nisam to mislio.
Ne znam šta sam mislio. -Rekla sam ti da... nisam morala doći.
Parker, hteo sam ja da dođeš, ozbiljno. -On je to i predložio.
Dobro, dobro.
Zadnje što želim je prekidati muško druženje.
Neću se uvrediti. Imam puno toga za raditi ovde.
Daj mi ključ pa ću proveriti poruke... -Ne od ormarića.
Dođi sedni na trenutak.
Dobićeš samo gomilu poruka od mame kako se žali na ovo, i na ono.
Zato ti neću dati ključ.
Žao mi je ako sam ti uništila skijanje danas.
Nisi. Zaista nisi.
Propustila si čitav deo razgovora pre nego si došla. Pričao sam da...
Šta sam rekao? Pričao sam da je ovo bilo cool. Drago mi je...
Što smo imali ovu priliku zbližiti se... u troje...
Šta je?
Mislim, video sam te, pala si par puta danas, ali Dan,
njemu je trebalo tri meseca da stoji na tome a da ne izgleda kao idiot.
Bez uvrede. Samo istina.
Joe?!
Stići ću vas, društvo.
Htela sam se opet izviniti. -Da, nema problema.
Ima sreće što me nije naljutio. Samo izgledam kao pola tvog momka.
Bivšeg. Bivši mi je momak.
Još uvek pokušavamo biti prijatelji i to.
Kao što vidiš, neće baš ići. -Nemoj zezati!
Nas nekoliko je odlučilo ići na skijanje za vikend...
Duga je to priča i ne želim te zadržavati, ali...
To je bilo stvarno sramotno. Samo sam se htela izviniti.
Nema problema.
Hoćeš biti ovde sledeći vikend? -Da, verovatno.
Moja cimerica i ja dolazimo skoro svake nedelje...
Možda se vidimo. -To bi bilo lepo vreme.
Vidimo se onda.
Odlično!
Daj. Znaš šta?
Mogu li dobiti tvoj broj da se mogu čuti s' tobom? -Da, naravno.
Ne skijam s' mobilnim. Imaš olovku?
Ne skijam s' olovkom. Oprosti.
Znaš šta. Samo reci. Imam dobro pamćenje.
Pušio sam travu 500 puta pa mogu pamtiti.
Kako sebi mogu priuštiti zatvoriti ranije? Otvoreni ste tri dana sedmicno.
Zašto ne napišeš pismo? -Zašto mi ti ne vratiš novac?
Koji novac?
Išli smo samo 4 puta. Pusti nas, molim te. -830.
Šta? -Zapamti 830. -Još samo jednom, molim te.
Žao mi je. -Dao bih ti još para, ali sve sam ti dao.
Imaš olovku? -Nije u pitanju novac. Dolazi nevreme,
pokušavamo raščistiti planinu. Ne mogu ništa.
Što ako se spustimo ravno dole? Najbrži spust ikada?
Bićemo neverovatno brzi.
Dali smo ti 100 dolara.
Daj.
Molim te.
Požurite! -Kao što rekoh, neverovatno brzi. Poput vetra.
7860.
Stvarno, za 100 dolara mislio bi da će nam tip izaći u susret.
Definitivno. Mislio sam da rade do 22h nedeljom.
Šta se dogodilo s noćnim skijanjem?
Wachusett ima noćno skijanje. Trebali smo otići tamo.
Slično je Quash Hillu, ali ne toliko jadno.
Sećaš se brojeva koje sam ti rekao?
830.
Gle ti Lyncha, dobio je njen broj.
Šta je grdosija imala reći za to? -On? Koga briga? Steroidi ti smanjuju kurac.
Sranje! Koji su moji brojevi?
7860.
Parker, hoćeš li zapamtiti to, 7860?
Neću.
Rano zatvaranje, ha? -Da.
Pendergraph te želi videti u ancelariji. Nešto u vezi rasporeda za sledeći vikend.
Ne radim sledeći vikend. -To si mislio.
Daj, Rifkine! Imam momačku veče mog brata! Prijavio sam to pre 2 meseca!
Idi pričaj sa šefom. Pakuje se.
Ja sam kum!
Spreman ugasiti? -Još troje je na putu dole. Čekaj njih i možeš!
Neću čekati na jelo dok se vratimo u kampus. Umirem od gladi.
Zašto nisi jela onu pizzu?
Misliš na karton sa umakom od paradajza koji ste jeli?
To nije pizza. To je rođendanska pizza za roleraše. Ne.
Ima "Papa Gino's" usput. 15 minuta niz planinu. -Super!
Sama sam napravila pizzu. Hvala!
Pogledaj ih! Definitivno idemo na tu skakaonicu ovog puta.
Poslednji spust, mora biti vredan!
Sullivane, učini mi uslugu! Moram pišati toliko da već osećam.
Šta? Šta? -Neće me biti dve minute!
Seronja.
Isuse! -To je samo vetar, Parker.
Zar ne misliš "dušo"?
Zadnje sedište je prošlo.
Ovdje dole je sve spremno. -Idemo kući.
Daj.
Jako je hladno ovde gore!
Nemamo vremena za ovo, hvala!
Zna li neko neki dobar vic?
Šta je curica iz New Hampshirea rekla tati kad je izgubila nevinost?
Skini se s' mene, smrvićeš mi Marllboro.
Da.
Šta mislite koji bi bio najgori način smrti?
To nije morbidno.
Da, ozbiljno, to je malo jezivo, Dan.
Mislim da kad bi te pojeo morski pas, to bi bilo najgore.
Ne kao oni surferi koje napadnu odozdo. Ni ne vide da dolazi.
Već kao poster za Ralje. -Ženska na posteru Ralja je dobra.
Bila je? -Ne znam, gola je. Gole ženske su seksi.
Kad bi video peraje kako ide prema tebi...
To bi bilo gore nego da te pojede. Znaš da ogromna životinja ide prema tebi
i poješće te živoga.
Jesi vidio snimak velike bele psine koja
iskače iz vode i jede tuljana? -Zato ja plivam jedino u bazenima.
Mislim da bi gorenje bilo najgore.
Pa... Da i ne, većina ljudi umre od dima pre nego ih vatra dotakne.
To je činjenica.
Sećam se da sam gledala TV tri dana za redom nakon 11. septembra.
Snimke ljudi koje su pokazali kako skaču sa trgovačkog centra.
Možete li zamisliti koliko je grozno bilo unutra
kada je iskakanje bilo bolje rešenje?
Da, ali kažu da kad skočiš s te visine srce ti stane.
Ne osećaš kad lupiš o tlo. -Dobro, Lynch, koji je onda najgori način smrti?
Šta? -Ne, imaš odgovor na sve.
Koji je tvoj najveći strah?
Lako. Sarlaccova rupa.
Oprosti. Što?
Sarlaccova rupa iz "Povratak Jedija".
Halo! Biti polagano probavljan hiljadama godina.
Najgora smrt ikada!
"Dan, zašto ja nemam devojku? Zašto?"
Začepi!
Zašto žičara nije krenula?
Sačekaj još malo.
Ovo je ništa.
Na Stowu prošle godine, ja i Sullet,
zapeli smo 25 minuta.
Neka velika ženska je pala na vrhu i uganula nogu.
Ja reko, dobro ljudi, samo je pomaknite u stranu, neka red ide dalje.
Ali ne, morali su stati. Slaviti tamo. Mi smo morali ostati i smrzavati se.
Do kraja nisam osećao prste.
Šta? Ma daj.
Daj, ovo je poremećeno.
Ti to mene zezaš? -Dan? -Malo sam se posrao u gaće. Neću lagati.
Hej! Upalite vražja svetla!
Zaboravili su da smo ovde gore. Nitko ne zna da smo ovde.
Nisu zaboravili. Kamere su posvuda.
Halo! -Seronje, upalite žičaru! Smrzavamo se!
Šta ako ne mogu pokrenuti žičaru? Šta ako su otišli kući?
Znaš šta? Moraš prestati. Plašiš me!
Usput, podsetite me da prebijem onog lika. -Što si mu tačno rekao? -Šta?
Ništa! Nisam mu ništa rekao!
Očito si ga dovoljno naljutio da napravi ovo. -Zna da smo ovde gore.
Zašto su onda svetla ugašena, Dan?!
Jel' im to politika? Ugasiti svetla i plašiti mušterije? -Ne znam!
Možda je nestalo struje ili nešto. To se stalno događa.
Nisu otišli kući! To je retardirano.
Ovo je jako poremećeno.
U najgorem slučaju, poslaće ljestve ili nešto.
U najgorem slučaju, mogao bih skočiti.
Radio sam to i pre. Nije tako loše.
Moramo izaći iz ovih sjedala! Ne možemo ostati u njima!
Zašto se kog djavla ne pomeraju, Dan?!
To što divljaš neće pokrenuti žičaru, dobro?
Hriste!
Molim te, ne viči na mene.
Nisam hteo vikati.
No, ovo se stalno događa.
Ne mogu samo ostaviti ljude na žičari. Znaš kakve bi tužbe imali?
Koji drugi ljudi?
Nije bilo nikog ispred nas!
Neće nas ostaviti ovde čitavu noć.
Samo to kažem. -Nedelja je!
Jebena je nedelja, a oni ne otvaraju do petka!
Bićemo zarobljeni ovde čitave sedmice!
Nećemo biti zarobljeni.
Parker, pogledaj me!
Nema šanse da bi skijalište to dopustilo, koliko god bilo jadno.
Neka nam neko pomogne! Molim vas!
Neko! Halo! -Hej, hej, hej!
U redu je. -Neko!
Kad dođe struja smijaćemo se ovome. Ozbiljno.
Moram piškiti.
Jako moram piškiti.
Da, i ja isto. -Fuj, Lynch.
Ako izvučeš alatku predamnom možda povraćam.
Šta hoćeš, moram pišati.
Kako da ja pišam? -Ne znam. Podigni ovo, sagni se malo.
Jesi li lud?! Spusti šipku! -To je samo sigurnosna šipka. Ne služi ničemu.
E pa ja volim sigurnosnu šipku i volim kad je spuštena!
Tamo gde treba biti. -Kako ćeš pišati?
Mogu držati.
Sedmicu dana?
Šta je? Ona je rekla da ćemo biti ovdje sedmicu dana.
Mogu držati.
Ja ne mogu. Pišat ću.
Fuj, to je tako odvratno, Lynch.
Šteta!
Teraš me da čekam, a temperatura ispod nule.
Dok čekamo da proradi ova igračka lift.
Dobro je.
Hej, ovde smo gore!
Upomoć! -Neka nam neko pomogne! -Spusti šipku, Joe.
Upomoć! -Spusti vražju šipku, Joe!
Ovo kao da su igle!
Hej!
Ovde smo! -Upomoć!
Ovde gore! -Upomoć!
Cody, ovde baza.
Zašto je stao? -Pomoći će nam. Vidio nas je!
Recite, Cody je. -Hej, stari, gde si?
Idem do Pinewooda pokupiti Barnesa. -Ne, Barnes je sad došao. Nema nikoga.
Vrati se u bazu i idemo odavde. -Razumio.
Čekaj! Gde ćeš?! -Kuda će?!
Ovde smo gore!
Ovde gore!
Vratite se!
Lice mi gori.
Struja će se vratiti. -Neće. -Mora.
Zna li neko koliko je sati?
Idem samo do ormarića, proverit ću na brzaka mobilni.
Dobro, top tri zobene pahuljice svih vremena?
Dobro, ja ću prvi.
Crunch Berries. -Prestani.
Toast Crunch sa cimetom. -Molim te, prestani.
I reći ću nešto totalno ludo,
Lucky Charms ljubičaste potkovice.
Jesam to samo ja u pitanju ili je čudno jesti ljubičaste potkovice?
Svi su otišli kući.
Ostavili su nas ovde gore.
Top 3 slavne ličnosti koje bi kresnuo? Kreni.
Neko mora skočiti.
Ako budemo ovde gore čitavu sedmicu, umrećemo.
Ne želim umreti ovde gore, Dan. -Ne, ne, ne.
Nećeš umreti.
Obećavam, neću dopustiti da umreš.
Dobro?
Tako se...
Tako se bojim.
I ja isto.
Moj Bože!
Društvo...
Koji vam je najbolji božićni poklon koji ste dobili?
Shaina, moj psić.
Dan?
Dobro, moj red izgleda.
Moje skije. Kontate?
Odlično.
Pogledaj me, pogledaj me.
Lice ti je...
Jako je crveno. Mislim da si dobila promrzline.
Ne možeš dobiti promrzline tako brzo.
Ovde smo koliko?
Najviše nekoliko sati. -Šta to radiš? -Skačem.
Nećeš. -Hoću!
Čak i ako se ozledim mogu se spustiti i dovesti pomoć.
Dan, predaleko je, ne možeš skočiti. -Imaš bolju ideju?!
Od skakanja? -Da! -Imam bolju ideju, možemo čekati do jutra.
Neko će doći. Uređivači staze ili neko! -Popravljaće stazu kad ne rade?
Neće biti otvorena još pet dana!
Dan, nemoj me ostaviti. -Mogu ja to.
Dobro, Joe će biti ovde s tobom.
Brinuće se za tebe. -Nemoj to učiniti. Walkeru, nemoj!
Nemoj me ostaviti, molim te. -Pogledaj me, pogledaj!
Bićeš dobro, dušo. Bićeš dobro.
Dan, ne. -Nemoj to raditi, stari!
Sećaš se kad sam rekao da sam ovo već radio?
Lagao sam. Bojim se ovoga.
Dan! Danny!
Danny, jesi li dobro? Reci nešto!
Moj Bože!
Danny! Pričaj nešto, Danny!
Moj Bože, moje noge. -Dan!
Moj Bože!
Noge su mi polomljene!
Možeš li se pomaknuti, Dan?!
Ne, ne mogu se pomaknuti! -Sačekaj, sačekaj, dušo! Moram...
Šta to radiš? -Moram dole. -Stani! Ozledićeš se! Smiri se!
Ne, ostani tamo!
Ne izlazi odatle! Ostani tu! -Koliko je loše?!
Loše! Jako loše!
Kost mi viri iz noge! Upomoć!
Dan, druže!
Dan, možeš li se uopšte pomaknuti? -Ne, stari! Gadno je!
Ne možeš se spustiti niz brdo ili? -Ne mogu se spustiti niz jebeno brdo!
Krvarim, čovječe! -Dobro, dobro.
Možeš li zaustaviti krvarenje? -Čime? -Sačekaj!
Evo!
Sranje! -Sačekaj, Dan!
Baciću ti svoj! Evo ga!
Možeš li ga dohvatiti?
Samo ga dokuči.
Imam ga! -Dobro.
Dan, moraćeš to vezati za noge.
Iznad toga gdje krvari.
Dobro? Kao zavoj.
Čekaj, čekaj! Uzmi moj kaput! -Ne, ostavi kaput!
Ne skidaj ga! -Ne, u redu je, pribiću se uz Lyncha! Molim te!
Ostavi kaput!
Jebemti!
Hej, Dan. Možda se mogu popeti uz kabal i doći do stolice koja je bliže zemlji.
Moraš biti pažljiv, stari, ti kablovi su oštri kao žilet!
Misliš da možeš proći toliko stolica?
Ne mogu ni napraviti dizanje na rukama. -Nisi ni probao napraviti jebeno dizanje!
Mama ti je morala pisati pismo da ne moraš ići na fizicko!
Hej, Joe? -Da?
Sećaš se Jenny Bluth?
Sećaš se nje? Ona se mogla podići s rukama.
Znam, ali čak i ako dođem do te stolice, koliko ih još ima da budem bliže tlu?
Stubovi! Stubovi imaju ljestve. Stubovi za žičaru.
Moraš doći do jednog od njih. -Dobro!
Koliko daleko je ona stolica od stuba?
Ne znam. -Samo trenutak!
Šta ako i ti padneš?
Parker, ako ostanemo ovde, smrznućemo se na smrt i on će umrijeti.
Dan, pokušaću otići natrag do sledeće stolice.
Dušo! Dušo, jesi li to ti?! -Što? -Šuti, Dan, šuti!
Moj Bože!
To je vuk! -Dan, nije to vuk, već kojot ili nešto! -Znam kako se vuk javlja!
Upomoć! -Boje se ljudi, daj, opusti se!
Kad si zadnji put čuo za napad vukova u Novoj Engleskoj? Nikad!
Pičkice su. Nisu toliko ni veliki ovdje.
Hej, slušaj! Moglo bi biti gore! -Kako može biti gore?!
Mogla bi biti Sarlacc rupa!
Parker je rešila napetost, stari!
Devojka ti je dobra, Walkeru! Dobra je!
Samo se popni! Molim te. Popni se!
Sačekaj, idem!
Sačekaj! -Biće sve u redu, Dan!
Znaš šta je smešno? Nisam se bojao visina skroz do sada.
Šta mogu učiniti da pomognem? Ne, samo...
Samo me drži za noge. Ne možeš me sprečiti da padnem, ali...
To je psihološko ili tako nešto. -Dobro.
Sranje, al' je visoko! Jako je visoko. -Kako da pomognem?
Samo prestani pričati, dobro?
Molim te, požuri! -Dan, šuti, dobro?
Sve je zaleđeno.
Dan, sve je zaleđeno, ali ako ga skinemo, mogao bih se popeti.
Hajde!
Sranje!
Šta da radim?
Društvo?!
Koji kurac da radim?
Makni se od njega!
Jesi li dobro?
Da.
Živ sam.
Vidiš, rekao sam ti.
Oni se više boje tebe nego ti njih.
Ne znam, stari, ja se jako bojim. -Znam.
Ne osećam više noge!
To nije dobro, zar ne?
Ne bole toliko, ali to nije dobro.
Ne, u redu je, bićeš dobro.
Verovatno je jako loše.
Moramo krenuti i otići... Napravi ovo.
Kao opekotina. -Ne, mislim da je ozeblina.
Što? -Menja li moje lice boju negdje?
Ne znam, ne vidim ništa! -Nemoj dirati, prestani!
Sada me svrbi! -Znam, ali ako češeš otpašće.
Hoćete li požuriti?! -Dobro, pokušavam! Čekaj!
Pažljivo! -Nemoj pričati.
Mogu ja to.
Držim te! -Sranje, klizavo je.
Ne gledaj dole.
Čizme su mi teške!
Kabal mi reže rukavice.
Jesi li uspeo?
Moje ruke!
Šta je?
Šta je bilo?
Držim te, držim te.
Šta je bilo? -Ne gledaj dole. -Šta? -Ne gledaj, ne gledaj!
Lynch? -Da, stari? -Ne daj joj da gleda!
Ne daj joj da gleda! -Dan!
Dan! -Neću, stari!
Ne daj joj da gleda!
Daj da pogledam! Moram pogledati!
Misli na Dana!
Ne slušaj. Nemoj slušati!
Kablovi su mi rasekli rukavice.
Ruke su mi gotove.
Zašto si mu dopustio da skoči?
Ne misliš valjda ozbiljno?
Bilo je predaleko.
Ne, rekao je da može.
Ti ga nisi pokušala zaustaviti.
Ne mogu verovati. Pokušavaš mene okriviti?!
Ne, ne krivim te. -Ti si mu devojka!
Nisam vidio da si se bacala ispred njega. -Mene ne bi slušao. -A mene bi?
Rekao sam da je to loša ideja. Da je previsoko.
Nisam čuo nikakve ideje s tvoje strane osim plakanja.
Da se nisi usudila kriviti mene.
Devojka si mu, koliko? Godinu. Možda.
Ja ga znam čitav život.
Trebao si... Trebao si... -Šta?
Reci!
Trebao sam ja skočiti. -Ne. -Ali to želiš reći.
Ne, nisam to rekla. -Dobro je, kapiram.
Ja sam trebao biti dole, zar ne?
Jel' koga boli kurac za mene. -Ne.
Znaš šta? Da nismo proveli čitav dan na dečjoj stazi
i gledali tebe kako padaš na dupe odradili bismo par spustova i išli bismo kući.
Žao mi je.
Ili možda da se nisi zajebavala s nama.
Možda da si ostala kod kuće!
Da se nisi pokušala prisiliti u svaki delić njegovog života,
moj najbolji prijatelj sad ne bi bio mrtav.
Nije pošteno!
Nije pošteno.
Nije pošteno što mi je najbolji prijatelj mrtav.
Neće se vratiti. Nema ga.
Žao mi je... -Jebi se!
Žao mi je.
Žao mi je. Jako mi je žao, Lynch.
Žao mi je!
Meni je žao. Nisam tako mislio.
Oprosti. Nisam tako mislio.
830.
Sranje.
Moj broj je... 786...
7860.
830-7860. -Da.
Zovem tu devojku kad se vratim.
Znaš šta...
Pitaću je da se uda za mene. Bez zezancije. Nazvaću je.
Reći ću: Hej, Shannon, ovdje Joe. Sa žičare, hoćeš se udati za mene?
Imaćemo kuću, dvoje dece.
Psa po imenu Steve. -Ko će platiti kuću?
Ona. Ima dobar posao.
Koji? -Ortodontist.
Oni puno zarađuju. -Da.
Sigurna sam da ćete biti jako sretni.
830-7860.
Ko daje ime psu Steve? -Ja ću.
Steve je ime za ljude. -Ko kaže?
Ne odeš kod nekoga i da ti on kaže:
"Upoznajte mog psa, Stevea."
Zašto ne? Mislim da je Steve dobro ime za psa.
Evo, upoznaj moju mačku, Chris. -Bez mačke.
Samo pas.
Steve.
Shaina je sigurno jako gladna.
Koju ćemo pizzu uzeti? -Jadnica.
Još uvek je štene.
Neće shvatiti da sam umrla.
Misliće da sam joj lagala. Da sam zaboravila na nju!
Verovatno čeka kod ulaznih vrata.
Na svaku buku koju čuje u hodniku
verojatno nakrivljuje svoju malu glavicu u stranu.
Pita se kad ću ući.
Ali neću ući
i umret će od gladi.
Umreće od gladi čekajući mene da uđem.
Ja sam kriva. -Neće umreti.
Nećeš umreti, Parker.
Ja sam jedina sa ključem od stana.
Onda će susedi srušiti vrata ako ne prestane lajati.
Neko će shvatiti.
Biće dobro.
Kao i ti.
Kao i mi.
Samo želim videti mamu.
I tatu.
Mislio sam da sanjam.
Mislio sam da sanjam ovo.
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Promrzline ti se pogoršavaju.
Stvarno? Koliko je loše? -Ne diraj. Loše je.
Više ne svrbi toliko.
Dobro, no nemoj dirati lice.
Kad odemo odavde odvestću te doktoru. Sredit će to.
I ti imaš crvene tragove po licu.
I mene će srediti. Nemoj.
Ne diraj, loše je.
Jutro je.
Možda će neto sada naići. -Zašto?
Održavanje planine. Ne znam.
Osim toga, ako se ne pojavimo na nastavi, ljudi će nas početi tražiti.
Niko ne zna da smo ovde.
Nikome nisam rekla da dolazim.
Upomoć!
Trebamo pomoć!
Ako uspem doći do stuba mogu se spustiti niz ljestve.
Kako ćeš se penjati s takvim rukama?
Nećemo preživeti još jednu noć.
Sigurno ne želiš sačekati par sati.
Možda si u pravu. Možda će neto naići danas.
Sunce je dobro.
Prvo se smrzavamo, a sad ćemo izgoreti od sunca.
Pazi šta želiš, zar ne?
Kako to da nikad nisi imao devojku?
Kako da odgovorim na to?
Mislim, dobar si momak.
Sviđaš se devojkama, ali nikad nisi bio u vezi.
Jednom sam imao ozbiljnu vezu.
Srednja škola se ne računa. -Ne.
Posle srednje. Prva godina faksa.
Ko?
Jedna Annie.
Upoznali smo se na orjentaciji brucoša.
Slali smo si e-mailove tokom leta. Kad smo se vratili hodali smo.
Stvarno sam se zaljubio u nju.
Voleli smo iste stvari. Bila je cool.
Volela je Aerosmith. Ja sam bio na koncertu 5 puta, ona 8.
Šta se dogodilo?
Ona je...
Imala je isti omiljeni film kao i ja.
E.T.
Bili smo kao srodne duše. Sranja o kojima čitaš.
Pa šta se dogodilo?
Isto sranje.
Ne.
Znaš šta se dogodilo?
Volela je drugoga.
Jednog...
kretena iz bratstva zvanog Dean.
Nogirala te zbog tipa iz bratstva. -Nije.
Ja sam nogirao nju. Bili smo u kantini,
ručali, sedeli jedno nasuprot drugom.
Ja sam gledao u zid, a ona sve iza mene.
Stalno sam je video kako gleda u nekoga i smeje se.
Pitao sam je što joj je toliko smešno.
Šta se događa? Rekla je...
Rekla je da me Dean ismejava. Okrenuo sam se i bio sam spreman prebiti lika.
Ali samo sam video nasumične ljude. Sva ta lica.
Taj tip se pogledavao s mojom devojkom i video je mene,
ali ja nisam mogao videti njega.
To je poremećeno.
Nikad se nisam osećao gluplje.
Ni lošije. Samo sam izašao.
Samo si izašao? -Da, rekao sam joj neka se smeje sa Deanom iz bratstva!
Grozno.
Možda nisam trebao tako brzo otići. Možda...
sam trebao biti čvršći, a ne tolika osetljiva pička.
Katkad se osećam da sam bio nesiguran. Možda sam zeznuo.
Trebao bi joj to reći.
Kad se vratiš kući. Nazovi je.
Ne mogu.
Hoda s Deanom.
Trebala sam nešto učiniti.
Ništa nisi mogla učiniti. -Samo sam sedela ovde.
I dopustila mu da umre. -Nisi!
Nismo mu dopustili da umre! Ništa nismo mogli.
On je skočio kako bi spasao nas.
On je bio taj.
On je bio momak za kog bi se udala.
Prvi razred,
mame su nas ostavljale u školi.
Taj dan. Prvi pravi dan škole.
Bez staraca.
Dan je bio bucmasti klinac.
Bez zajebancije. Bio je debeljuco.
Mame su nas sve ostavile, ali Dan nije htio pustiti maminu ruku.
Čak i kad je otišla stajao je pred čitavim razredom,
plakao kao curica.
To zvuči kao Dan. -Da, nemaš pojma koliko.
Učiteljica je...
Kako se zvala?
Gđa. Schifrin.
Gđa Schifrin pokušava sve da debeli prestane plakati.
Kaže: "Možda je neko koga poznaješ u razredu.
Neko s kime želiš sjediti."
I budala pokaže pravo u mene i kaže: "On!"
Nikad ga pre nisam video!
Ali iz nekog razloga je pokazao na mene.
Morao si sedeti s' njim? -Da, čitav tjedan.
Prve sedmice škole sam morao deliti svoju klupicu s debeloguzim.
Bio je kreten. Nikad mu nisam dopustio da zaboravi.
Dan nije umro da bismo ja i ti takođe umrli.
Pomozi mi da se popnem.
Jesi li dobro?
Bože! -Sranje!
Stolica će otpasti! -Neće! Neće!
Moje ruke!
Bože, moje ruke!
Joe!
Jebi se, Jenny Bluth!
Jebemti!
Sranje.
Parker!? -Šta je?
Moraš mi ovamo baciti moj štap što bliže možeš!
Šta? -Rekao sam da hoću da mi baciš štap za skijanje što dalje možeš!
Trebaću odbranu kad dođem dole.
Dobro!
Sranje! Žao mi je! -U redu je.
Sranje!
Možeš ti to! Možeš ti to! Molim te, uradi to!
Molim te, nemoj se polomiti. Nemoj se polomiti.
Sranje!
Samo želim otići. Molim te, pusti me!
Uspeo si! Uspeo si!
Joe? Lynch!?
Lynch? -Dobro sam!
Mičite se odavde!
Pokušaj ostati mirna.
Vratiću se što pre mogu.
Molim te, požuri! Molim te!
Joe, pazi!
Halo!
Pomozite mi, molim vas! Čekajte!
Jesi li dobro?
Halo? Jesi li dobro?
Čekaj, čekaj.
Otići ćemo po pomoć.
Ne, nije bilo drugih auta.
Našao sam je kako leži na cesti kod Mt. Hollistona.
Sada je vozim k' vama.
Strpi se.
Bolnica je udaljena deset minuta.
Bićeš dobro.
Bićeš dobro, dušo.
Bićeš dobro.
SMRZNUTI Sync i prijevod: nebojsa66
Sa hrvatskog u srpski pretočio: pimpil